Джордж Байрон
Щом студ обгърне тая тлен

Превод от английски: Евгения Панчева, —

chitanka.info

Щом студ обгърне тая тлен,

Умът безсмъртен де кръжи?

Той вечен е, но променен,

щом земна прах не му тежи.

По всеки ли планетен път

се плъзга той освободен

или, всевиждащ взор без плът,

изпълва космоса студен?

Лети в просторите безкрайни

невидим, ала зрящ добре;

небесните и земни тайни

във себе си ще събере.

Че в паметта следата бледа

на минали лета безброй

Духът отгоре нейде гледа

и като миг я вижда той.

През хаоса обърнал взори,

Творението той следи.

Пред него в мрачните простори

полека раждат се звезди.

И в погледа му пак умира

и пак се ражда нов живот,

угасва слънце или спира

системата му своя ход.

Над Вяра, Обич, Страх, Надежда

витае той, спасен от страст.

Векът година му изглежда,

годината е само час.

И гледа той света на длан,

но с него се е слял светът.

Безкраен и неназован,

Забравил всяка земна смърт.

1815

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.